Ferenc Szekeres
Institutionen för hälsovetenskaper
Det vetenskapliga arbetet som kommer att utföras i detta projekt är att utforska nya vägar för cancerbehandling med särskilt fokus på cancer i bukspottkörteln. Dessa nya behandlingssätt baseras på att förändra funktionerna hos olika signal- och metabolismvägar, såsom NADPH-oxidas (NOX), reaktiva syreradikaler (ROS) och metabolism som är kända för att uppregleras eller att inte fungera i cancerceller.
Genom att använda olika kemikalier såsom NOX-hämmare, digitoxin och ketonkroppar hämma deras aktivitet och därmed minska cancercellernas livskraft. Att fokusera behandlingen på skillnaderna mellan normala/cancerceller skulle hjälpa till att utveckla metoder som hämmar cancerceller med mindre negativa effekter på normala celler.
Pancreatic Ductal Adenocarcinoma (PDAC) är en tumör i den exokrina delen av bukspottkörteln, i de acinära cellerna som utsöndrar matsmältningsenzymer i tarmen. PDAC har den sämsta prognosen av alla cancerformer, med en fem års överlevnadsgrad på mindre än 5 procent. De flesta PDAC:s är mycket resistenta mot kemo- och strålterapi. Trots omfattande behandling är medianöverlevnaden bara 20-23 månader. Riskfaktorer för PDAC är rökning, fetma, T2DM, kronisk pankreatit och ärftlighet av PDAC.
T2DM förutspås vara en av de största hälsoriskerna i framtiden (World Health Organization, 2016). Att ha T2DM ger en ökad risk för alla typer av cancer men speciellt cancer i bukspottkörteln.
Cancer har historiskt sett betraktats som en genetisk sjukdom. Mycket ansträngning har ägnats åt att söka efter den "en"-mutationen som orsakar normala celler att bli cancerceller.
Men det finns en egenskap hos cancerceller som är gemensam för alla cancerformer och det är övergången från oxidativ fosforylering i mitokondrierna till aerob glykolys i cytosolen. Fenomenen kallas Warburg-effekten, och det gör det möjligt för celler att aerobt, i hög takt, metabolisera glukos till laktat.
Som en biverkning ökar halterna av reaktiva syreradikaler (ROS) i cellen, vilket förändrar de normala homeostatiska nivåerna. I cancerceller kan förhöjda nivåer av ROS också orsakas av minskad aktivitet av antioxidanter, obalanserade nivåer av intracellulärt kalcium, ökad aktivitet av vissa receptorer, högre nivåer av tillväxtfaktorer och ökad intracellulär produktion av ROS av NADPH-oxidaser (NOX).